6.+Den+første+verdenskrig

= =

toc ==6.1 Læreplanmål       == http://c1.wikicdn.com/_/2008101600/i/c.gif

==       == <span style="background-color: rgb(255,255,255);"><span style="background-color: rgb(255,243,0);">Elevene skal kunne gjør <span style="background-color: rgb(247,255,0);"><span style="background-color: rgb(255,255,255);"><span style="background-color: rgb(255,243,0);">rede for bakgrunnen for de to verdenskrigene og drøfte virkninger disse fikk for Norden og det internasjonale samfunn. <span style="background-color: rgb(247,255,0);"><span style="background-color: rgb(255,255,255);"><span style="background-color: rgb(255,243,0);"><span style="background-color: rgb(255,255,255);"><span style="background-color: rgb(255,255,255);">

6.3.1.1.1 **Italia**
Italia ønsket først å være nøytrale under første verdenskrig, men sluttet seg i 1915 til Ententemaktenes side. De valgte dette for å få en sjanse til å gjøre opp gamle strider med Østerrike-Ungarn. Mellom 1915 og 1918 pågikk en skyttergravskrig mellom Italia og Østerrike-Ungarn. Italia hadde egentlig planlagt et overraskende innledende offensiv, men det vanskelige terrenget og klimaet i høyfjellene i Italia gjorde at det hele endte i skyttergravene. Begge partene hadde allierte på sine sider. Krigen gikk ut på at Italia ville få tilbake provinsene Dalmatia, Trentino og Istria, som var tatt fra dem etter Napoleonskrigene. Tyskland hjalp Østerrike-Ungarn med å drive italienerne bakover i landet, men Italia klarte til slutt å få tilbake provinsene i 1918.

6.3.1.1.2 **Afrika**
Krigene i Afrika under første verdenskrig gikk ut på kamper om de tyske koloniene, som de allierte (særlig Storbritannia og Frankrike) var redde skulle spre seg ut mot deres egne kolonier i Afrika. De tyske koloniene var spredt utover kontinentet og grenset til og var omringet av flere av de alliertes kolonier. Siden de allierte ledet på sjøen i tillegg til at de var omringet av andres kolonier ble forsyninger til de tyske koloniene svært begrenset, og de fikk ikke nok ammunisjon til å kunne stille med en skikkelig styrke. Entetenmaktene i Øst- og Sørvest-Afrika gikk til angrep på de tyske koloniene, mens tyskerne hold stand så lenge som mulig for å binde opp flere av deres styrker mot de overlegne motstanderne. De fleste kampene varte ikke lenge, men kamper i Øst-Afrika pågikk hele første verdenskrig. Tyskerne tapte ikke denne kampen, men meldte seg etter en våpenhvileavtale i Europa til britiske myndigheter.

__6.3.1.2.0.Nikolaj den 2.__

Han ble født den 18 mai 1868 i St.Petersbur. Hans mor var Dagmar, prinsesse fra Danmark(1847-1928), og hans far var tsar Aleksander den 3. av Russland. Nikolajs engasjement i den første verdenskrig og samtidig matmangelen hos folket, utløste ettehvert «februarrevolusjonen» som krevde av Nikolaj den 2. skulle gå av. Mye av februarrevolusjonen skyldtes at Dumaen «najonalforsamlinen» bare besto av fyrster og rike, noe som gjorde at engasjementet hos Dumarepresentantene ikke var like stort overfor å gjøre noe med matmangelen hos arbeidere og bønder. «Oktoberrevolusjonen» resultert i et statskupp der revolusjonlederen Lenin var i spissen. Han erstattet det nyinnsatte demokratiske styret, etter «ferbruarrevolusjonen» med et kommunistisk styre som baserte seg på medlemmer av Bolsjevikerne. Dette var starten på Sovjetunionen. Nikolaj var tsar av Russland til 15 mars 1917, da han abdiserte på grunn av februarrevolusjonen. Hans hustru Alexandra av Hessen, fikk 5 barn. Disse var Olga(født: 3 november 1895), Tatjana(født:29 mai 1897), Maria(født:14 juni1899), Anastasia(født:18 juli1901) og Aleksy(født:12 august 1904). Det har vært spekulert i mange år om Anastasia, den nest minste i søskenflokken, kan han unnsloppet den skjulte henrettelsen i Uralfjellene. Dette er det dessverre flere som har kommet til konklusjon om at ikke kan være mulig, men kanskje de tar feil? Det er blant annet laget en Disney film om Anastasia som heter «Anastasia». Hele familien ble henrettet i Jekaterinburg I Uralfjellene 17 juli 1918. Et bevis for familiens overdådige utsmykkning var deres langvarige henrettelse. De hadde utsmykket seg så mye, før familien dro fra Vinterpalasset i St.Petersburg, at de kunne bruke dette som en «skuddsikker vest» under klærne. Det tok derfor veldig lang tid før «bødlene» fikk henrettet familien ved bruk av våpen. I 1981 ble Nikolaj den andre med hele familien kanonisert som helgener av den russiske-ortodokse kirke utenfor Russland. 14 august 2000 ble de kanonisert til helgener av synoden i den russiske-ortodokse kirke i Russland. Det finnes ingen etterfølger etter Nikolaj den andre. Han blir regnet som den siste tsaren før monarkiet. Det var slutten på rekken av keisere som hadde tatt plass helt fra Ivan den 4. (1547) til 1917, da Nikolaj abdiserte. I forhold til den første verdenskrig, hadde Nikolaj den 2. ledet både et nyopprustnings- og nyorganiseringsopplegg av hæren som skulle vare fra 1913-1917. Han takket også nei til nedrustning fra Tysk side, da krigen ble utløst mellom Østerrike-Ungarn og Serbia. Russland var alliert med Serbia og gikk derfor til krig mot Tyskland pågrunn av deres angrep på Serbia. Nikolaj den 2. var derfor aktivt med på selve krigen før Lenin tok statskupp under «Oktoberrevolusjonen». __6.3.1.2.1 Gavrillo Princip<span style="font-family: Times New Roman,serif;"> __ <span style="font-family: Times New Roman,serif;">Gavrilo Princip var en bosnisk gymnasiast som levde mellom 1894 og 1918. Princip v <span style="font-family: Times New Roman,serif;"> ar medlem av organisasjonen Unge Bosnia, støttet av Svarte hån <span style="font-family: Times New Roman,serif;"> d, som var en av mange slaviske //(jugoslavisk)// ulovlige organisasjoner som var begeistret av "den storserbiske idé", som gikk ut på å en samlet sørslavisk stat.
 * [[image:Gavrilloprincip.jpg caption="Gavrilo Princip" link="http://no.wikipedia.org/wiki/Gavrilo_Princip"]] ||
 * ||

<span style="font-family: Times New Roman,serif;">Princip er hovedsaklig kjent for å være personen bak attentatet på Franz Ferdinan. Det var i Sarajevo den 28. juni 1914, den østerriksk-ungarske tronfølgeren og hans hustru ble drept. Dette mordet regnes for å være den utløsende faktoren til den første verdenskrig. <span style="font-family: Times New Roman,serif;">Gavrilio Princip hadde med seg en flaske med det giftige stoffet cyanid i lommen og en pistol da han skulle drepe tronarvingen. Pistolen skulle han skyte tronearvingen med, mens giften var for å begå selvmord dersom han ble tatt av politiet. Han drakk giften, men cyaniden var for gammel, så det endte med kun litt oppkast. <span style="font-family: Times New Roman,serif;">På grunn av sin unge alder ble Princip ikke henrettet, men dømt til tjue års fengsel, der han døde i av tuberkulose. Forholdene i fengselet var langt ifra hygienske, noe som førte til at Gavrilo måtte amputere armen før han døde. <span style="font-family: Times New Roman,serif;"> I virkeligheten utløste drapet ingen særlige opptøyer, ei heller i Wien. Begravelsen fant sted uten særlig oppmerksomhet. Det er først i senere historieskrivning at man har manet frem en bestyrtelse og krigsfrykt over hele Europa etter snikmordet, også kalt «skuddet i Sarajevo». For Franz Ferdinand var ikke særlig populær, og de ledende politiske krefter i Østerrike så på hans synspunkter som problematiske. Det var også i noen sentrale politiske kretser i Østerrike, at en stilte tilfredshet over at han ikke lenger var der.

__6.3.1.2.2 Franz Ferdinand av Østerrike-Este__
Franz Ferdinand (18. desember 1863 - 28. juni 1914) var en erkehertug av Østerrike-Este, Prins Imperial av Østerrike og Royal prins av Ungarn og Böhmen og fra 1896 til sin død, arving til det østerriksk-ungarske tronen. Da han ble myrdet i Sarajevo igangsatte Østerrike-Ungarn sin krigserklæring mot Serbia. Dette forårsaket land alliert med Østerrike-Ungarn (sentralmaktene) og land som er alliert med Serbia (Trippelententen) til å erklære krig mot hverandre. Franz Ferdinand ble myrdet den 28 Juni i Sarajevo av Gavrilo Princip, medlem av «Unge Bosnia». Denne hendelsen også kjent som «mordet i Sarajevo» var den utløsende årsaken til første verdenskrig. Den 28. juni 1914 reiste Franz Ferdinand til Sarajevo for å inspisere hæren, og som en slags feiring av bryllupsdagen fikk også konen Sophie bli med. På vei ut mot rådhuset blir paret angrepet. En granat ble kastet mot bilen men spratt bare bak og eksploderte bak bilen. Franz og kona insisterte på at de skulle besøke de som ble såret av eksplosjonen. På vei til sykehuset tar bilen en feil sving, her ser Gravilo Prinsip dem og han skyter begge to. Første verdenskrig bryter ut mindre en to måneder etter mordet på Franz Ferdinand.

__6.3.1.2.3 Thomas Woodrow Wilson__
<span style="font-family: 'Arial','sans-serif';"> Thomas Woodrow Wilson (28.<span style="font-family: 'Arial','sans-serif';"> Desember, 1856 - 3. februar, 1924) var den tjueåttene presidenten i USA. Wilson brukte store deler av første verdenskrig på å holde Amerika nøytrale, og var blant de mest sentrale personene som satte en stopper for krigen. Wilson skrev 14 punkter, der han la ut om at Tyskland ikke skulle bli straffet så hardt for å ha startet krigen. Tyskland, som måtte se seg slått av seiersherrene fra Trippelententen, ble svært fristet av hans tilbud, og valgte derfor å gå med på våpenhvile, for da å unngå å bli straffet hardt. <span style="font-family: 'Arial','sans-serif';">Det få visste var at Wilson hadde en baktanke bak det hele. Den egentlige grunnen til at han ville ha slutt på krigen, var grunnet handelen med Europa. Han mente at et fredelig Europa ville bedre de europeiske handelskanalene, enn et Europa i strid. Storbritannia og Frankrike hadde andre planer for tyskerne. De begge hadde lidd stort under krigen i form av store militære og geografiske tap. Den franske representanten, Clemenceau, mente at det eneste som var riktig, var å knuse Tyskland helt. Storbritannias representant, Lloyd Georg, støttet verken Clemenceau eller Wilsons straffe syn, da han mente at å straffe tyskerne for hardt ville føre til revolusjonær sosialisme. Dessverre for Georgs del, ble han pent nødt til å støtte Frankrike, ettersom han ble gjenvalgt under slagordet ”Heng keiseren – La Tyskland betale”. Wilson ble derfor nedstemt, og hans 14 punkter ble kansellert. <span style="font-family: 'Arial','sans-serif';">Selv om Wilsons fredsforslag ikke slo igjennom, ble han fortsatt en viktig person mht slutten på den første verdenskrig. Tyskland på sin side ble riktig nok straffet hardt, og ble dømt til å gi tilbake deres erobrede områder, samt en særdeles høy krigserstatning, som rystet den tyske økonomien. Tyskerne hadde ikke noe annet å gjøre enn å skrive under på den framlagte avtalen, da de verken hadde midler til å ta opp krigen på nytt eller støttet fra det tyske folk.

<span style="font-family: 'Arial','sans-serif';">
<span style="font-family: Times New Roman,serif;">Vladimir Iljitsj Uljanov, eller bedre kjent som Lenin, levde mellom 1870 og 1924. Lenin kom tidlig med opposisjonelt arbeid. Han ble tilhenger av den revolusjonære bevegelsen i tsar-Russland. I mars 1887 ble en av brødrene hans, Alexander, arrestert og hengt etter et attentatforsøk mot tsar Alexander 3.. Dette var en begivenhet som preget Lenins syn på tsaren, noe som førte til at Lenin bestemte seg for å vie seg helt og holdent til revolusjonen. Han mente imidlertid at den revolusjonære anarkistbevegelsen, som broren hadde tilhørt, og som tok i bruk sammensvergelser og attentater, ikke ville føre fram.

<span style="font-family: Times New Roman,serif;">Omkring 1893 i St.Petersburg, mens han nå begynte sin politiske virksomhet som revolusjonær sammen med sosialdemokratiske studenter og arbeidere, gjorde seg bemerket ved å kritisere de borgerlig-revolusjonære og visse marxistiske teoretikere som han mente forfalsket Marx’s lære.

<span style="font-family: Times New Roman,serif;">Lenin framprovoserte spiltrelsen i det sosialdemokratiske partiet i London i 1903 og var fra da av leder for den bolsjevikiske, revolusjonære fløyen.

<span style="font-family: Times New Roman,serif;">Ved utbruddet av den første verdenskrig så Lenin klart hvilken enorm betydning nasjonalitetsspørsmålet ville få i krigens forløp, og behandlingen av disse spørsmålene hadde en bred plass i arbeidene hans fra denne tiden. Et bredt samfunnsmessig grunnlag for vurderingen av krigen la han i skriftet "//Imperialismen//", der han viste hvordan den ujevne utviklingen av kapitalismen kunne komme til å reise spørsmålet om revolusjon i enkelte land før andre, og behandlet de politiske og taktiske spørsmålene i den forbindelse.

<span style="font-family: Times New Roman,serif;"> Under den 1. verdenskrigen angrep Lenin heftig de europeiske sosialdemokratiske partiene som sluttet opp om den nasjonale og imperialistiske krigen, og på den måten sviktet ideen om arbeiderklassens internasjonale solidaritet. <span style="font-family: Times New Roman,serif;"> Da den russiske revolusjon brøt ut i mars 1917, opphold Lenin seg i Sveits. Ententlandene nektet ham å reise hjem gjennom dem, noe som førte til at Lenin begynte forhandlinger med de tyske myndighetene. Tyskerne ga Lenin tillatelse til å reise til Russland, da de ønsket å gi revolusjonen en hjelpende hånd, slik at for Lenin kunne styrke de radikale gruppene. Den 9. april 1917 dro Lenin og hans reisefølge på 30 lojale personer med spesialtog fra Zürich til St.Petersburg, der de ankom den 16. april. Den tyske baktanken ved denne hjelpen, gikk ut på at tyskerne håpet på at Lenin kunne få Russland til å trekke seg ut av krigen.

<span style="font-family: Times New Roman,serif;"> Etter å ha kommet seg inn til Russland, nærmere bestemt Petrograd, begynte Lenin nå med sitt revolusjonære arbeid. Etter at han begikk et mislykket kuppforsøk, flyktet Lenin til Finland, hvor han skrev " //Staten og revolusjonen// ". Her forklares hans tolkning av det marxistiske syn på statsmakten. I november kjempe han for et statskupp som skulle innlede verdens første kommunistiske revolusjon. <span style="font-family: Times New Roman,serif;">Lenin var opptatt med å forberede den væpnede oppstand som ble gjennomført november 1917. Som president i folkekommissærens råd, ble han sjef for den nye regjering samtidig som han fortsatte å lede partiets arbeid. Nå ga Lenin uttrykk for at han ønsket å få slutt på krigen, tiltross for at det ville medføre tap av russisk territorium. <span style="font-family: Times New Roman,serif;">Det nye regimet sto tilsynelatende ovenfor uovervinnelige problemer, og Lenin måtte sette inn hele sin kraft for at det ikke skulle bryte sammen som følge av ytre trykk og indre uenighet. En alvorlig krise oppstod på spørsmålet om fred med sentralmaktene. En del av partiet ønsket en krig for å spre kommunismen, men Lenin var klar over at dette ikke var mulig, og han fikk til slutt satt igjennom tyskernes betingelser.

<span style="font-family: Times New Roman,serif;">Bolsjevikene, ledet av Lenin, måtte vise at de var i stand til å lede arbeiderklassen til fred og arbeidermakt. De klarte å organisere kravene folk hadde. «Feltropene» om fred, brød og land ble fulgt opp med kravet om all makt til sovjetene, som i praksis betydde arbeiderklassens maktovertakelse. I praksis viste nå bolsjevikpartiet at de kunne lede revolusjonen til seier, og fikk på bakgrunn av kompromissløshet og glimrende organisering flertallet av arbeiderne bak seg i oktober 1917. Den russiske revolusjonen kunne nå inspirere alle som var i krig verden over. <span style="font-family: Times New Roman,serif;"> Lenin hadde sagt at “revolusjonen kan fjerne grunnlaget for all krig”, men med unntak av Russland, fantes det ikke organisasjoner som kunne lede revolusjonen framover noe sted. Likevel var det revolusjonære bevegelser over hele Europa som gjorde slutt på den første verdenskrigen.

<span style="font-family: Times New Roman,serif;">Vurderingen av Lenin og hans rolle for revolusjonen i Russland har variert sterkt. Kommunister og andre tilhengere har beundret ham. Han tenkte stort og verdensomspennende. Både personlige og nasjonale hensyn var underordnet saken, revolusjonen. Hans virke fikk utvilsomt historisk betydning. Samtidig var Lenin som person fanatisk, hensynsløs og brutal.

__6.3.1.2.5__
 * Georges Clemenceau ** (født 28. September 1841, død 24. November 1929) er kjent som Frankrikes statsminister under siste del av den første verdenskrigen. Han er kjent med kallenavnet ”Le Tigre”, eller //Tigeren//, pga hans skarpe lederstil. Clemenceau var sentral i arbeidet med å utforme Versailles-traktaten.

**<span style="color: rgb(255,0,37);">6.3.2.1 Det europeiske Kartet **
Det Europeiske kartet forandret seg en hel del etter 1. Verdenskrig. Etter krigen ble en rekke nye stater opprettet i de tidligere landområdene til Russland og Østerrike-Ungarn. De nye statene er: Finnland, Estland, Latvia, Litauen, Polen, Tsjekkoslovakia og Jugoslavia. Det kom også områder som Tyskland måtte avstå, disse områdene lå i vest, øst, nord. I tillegg ble områder vest i Tyskland demilitarisert.

6.3.2.2 Forsvarsallianser og hemlige avtaler
** I tiåret før utbruddet til den første verdenskrigen, startet en militær opprustning. Bakgrunnen for dette var konfliktene som utspilte seg på Balkan og Marokko. Her var de viktigste Europeiske statene involvert i kampen om makten over områdene. Konfliktene tilspisset seg mellom de Europeiske statene, og militær sikkerhet var viktig for alle Europeiske stater. Dette ledet til rustningskappløp og inngåelse av defensive allianser mellom statene. Storbritannia og Tyskland var de store hovedaktørene i denne konflikten, hver på sitt parti. De konkurrerte hardt i kampen om den beste marinen, og hadde fra tidligere av opprettet hver sin sterke allianse. Trippelalliansen fra 1882, bestod av Tyskland, Italia og Østerrike-Ungarn, mens Enheten bestod av Storbritannia, Russland og Frankrike. Men disse sterke alliansene, ble rustningskappløpet forsterket, og snøballeffekten begynte. Statene Trippelalliansen og Enheten ble låst til krig. <span style="font-size: 11pt; line-height: 115%; font-family: 'Calibri','sans-serif';">I 1915 gikk italienerne over til Enhetens allianse, etter inngåelse av en hemmelig avtale. Til gjengjeld sluttet Bulgaria og det nå frigjorte, Osmania, seg til Trippelalliansen. Japan og USA tilsluttet seg Enheten, og det ble m ed dette en global konflikt; en verdenskrig.
 * <span style="color: rgb(22,17,176);">Enheten og Trippelalliansen styrkes.

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;">

6.3.2.3 Utløsende årsaker
<span class="Apple-style-span" style="word-spacing: 0px; font: 13px Arial; text-transform: none; color: rgb(0,0,0); text-indent: 0px; white-space: normal; letter-spacing: normal; border-collapse: collapse; font-size-adjust: none; font-stretch: normal; widows: 2; orphans: 2;"> //"Industrialisering ,opprusning, nasjonalisme, glorifisering av krig og risikopreget utenrikspolitikk, hånd i hånd med fasttømring av militære allianser hører til disse bakenforliggende eller dypereliggende årsakene"// - Mennesker i tid 2 side 231

__6.3.2.3.1 Militarisering, allianser og kapprustning__
<span style="font-family: Times New Roman,serif;">Militarisering, allianser og kapprustning

<span style="font-family: Times New Roman,serif;">Parallelt med med krisene i Nord-Afrika og Balkan, pågikk det en militarisering av stormannspolitikken. Militær sikkerhet var i fokus, og det gjaldt å ha tilstrekkelig med våpen, da det var viktig å kunne forsvare seg mot eventuelle angrep. I håndteringen av krisene tok regjeringene mange sjanser. Det gjelder f.eks Tysklands politikk i Marokko, på Balkan og i Midtøsten for å sikre seg kolonier, politisk og økonomisk innflytelse, og det gjelder Østerrike-Ungarns og Serbias gjensidig provoserende politikk ovenfor hverandre og innflytelse på Balkan, blant annet om skjebnen til Bosnia og Hercegovina. Det var stor risiko for krig eller andre opptøyer.

I tillegg var nasjonalisme og militarisme sterkt glorifisert, og unge menn var klare for å slåss for sine land. Noe som er viktig å huske på, er at verken politikerne eller diplomatene før den første verdenskrigen hadde noen internasjonale organisasjoner hvor de kunne diskutere motsetninger, eller hvor noen kunne megle mellom dem. Her er det to hovedunntak, og de er fredskonferanser i Haag i 1899 og 1907. Her diskuterte de nedrusting, men det resulterte kun i en revolusjon.

<span style="font-family: Times New Roman,serif;">Først var alliansene i tiåret før 1914 defensive, men parallelt pågikk det en voldsom kapprustning. F.eks mellom Storbritannia og Tyskland når det kom til sjøstidskrefter. Mange land var i 1914 rustet til tennene, og det var storstilte planer om mer opprustning. Her kommer vi inn på to store og militært sett sterke allianser, nemlig trippelalliansen og ententen, som braket sammen. Trippelalliansen fra 1882 besto av Tyskland, Østerrike-Ungarn og Italia. Ententen var dannet av Russland, Frankrike og Storbritannia. Medlemmene erklærte krig, og etter utbruddet gikk osmanene inn på den tysk-østerrikske siden, og det samme gjorde Bulgaria. Etter en hemmelig avtale fra 1914, gikk Italia over til den andre siden (ententen) i 1915. Ikke nok med det, men USA og Japan meldte seg på i stridene på ententens side. Millioner av soldater fra de europeiske koloniene ble mobilisert til kamp for sine «modernasjoner», og mange operasjoner foregikk langt bortenfor Europa. Alt i alt, det som i starten var en ren europeisk tvist, ble en global konflikt.

__6.3.2.3.2 Skuddene i Sarajevo__
Selv om det finnes en rekke årsaker til hvorfor den første verdenskrig oppstod, sier man gjerne at det var «skuddene i Sarajevo» som utløste det hele. Kort fortalt ble erkehertugen og den østerriske tronfølgeren, Frans Ferdinand skutt og drept i Sarajevo av serbiske nasjonalister, 28. juni 1914. Der var han i forbindelse med sin bryllupsdag med Sophie, hertuginne av Hohenburg, som også ble drept. Det finnes flere årsaker til hvorfor akkurat Frans Ferdinand ble drept. Hovedsakelig var det fordi han utgjorde en trussel mot de serberne som ville frigjøre sørslaverne fra å bli regjert fra Wien fordi han ønsket å skape bedre vilkår for alle folkegruppene i riket (hans måte å reorganisere Østerrike-Ungarn). Dette vill nemlig ha gjort deres frigjøringssak mye vanskeligere. En annen årsak kan være at han var gift med Sophie, som «bare» var grevinne og ikke passende som keiserens hustru. //Sophie og Frans Ferdinand ble drept 28. juni 1914//

Selve attentatet begynte med at det ble kastet en bombe mot Frans Ferdinand som ikke traff. En av de som deltok i attentatet var Gavrillo Princip, som etter det mislykkede angrepet satt seg ned på en kafé. Utenfor kafeen stoppet plutselig hertugens bil fordi sjåføren hadde fått beskjed om å ta en annen rute. Da gikk Gavrillo Princip til angrep, og både Sophie og Frans Ferdinand døde. Gavrillo Princip fikk ikke dødsstraff (som alle de andre som deltok i attentatet) fordi han var for ung, men døde fire år senere av tuberkolose.

__6.3.2.3.3 Stormaktenes posisjoner 1: Tyskland og Storbritannia__

 * Tyskland: trippelallianse, opprustning og weltpolitik**

Fra 1882 var det en Trippelallianse som besto av Tyskland, Østeriket-Ungarn og Italia, som sto militært sammen. Trippelalliansen var rettet mot Frankrike, men overordnet sett var planen å beskytte Tyskland og unngå at noen land truet Tyskland. Etter Bismarcks avgang i 1890 satset de nye lederne på en ambisiøs Weltpolitik. Ordet Weltpolitik vil si verdenspolitikk med sterke imperialistiske ambisjoner. På denne tiden ville mange ledende politikere avlede tankene fra interne problemer som trusselen om sosialistiske revolusjon eller sosialistisk kontroll i Riksdalen. Den effektive tyske militærmaskinen og ambisjonene som lå i Weltpolitik, varslet russerne og franskmennene. I1891-93 inngikk de i en avtale og vennskapssystem og dette ble den såkalte //ententen.//


 * Den britiske diplomatiske revolusjon og tysk følelse av innringning**

Den tyske marinens innsving, bekymret britene enda mer, og de ble nervøse. Trusselen som Tyskland utgjorde mot Nederland og Nord-Frankriket var illevarslende sett fra Britisk ståsted. Hvis Tyskland behersket havnene ved den engelske kanalen og Nordsjøen, ville Storbritannia vært svært truet. Når vi kommer til det som kalles diplomatisk revolusjon, mener vi når Storbritannia i 1904 slutter seg til ententen. Dette gjorde de ved at landet inngikk en vennskapsavtale med Frankriket. De risikerte en trofrontskrig, og både Frankriket og Russland rustet opp til krig. Russland var framtidig industrielt og militært sterke og var et mareritt. Italia var ikke til å stole på, Østerike-Ungarn led av alvorlige indre kriser som bare ble større av det økende slaviske presset om selvstyre. Det Tyske militæret mente at jo raskere krigen kom, jo bedre var det. Som sagt hadde britene et vennskap med Frankrike, og dermed var det ikke opplagt at Britene ville bli med i krig mellom Frankriket og tyskland.


 * Frankriket ville ha revansj for tapet av nederlaget i 1870**

Stormaktene etter USA, Tyskland, Storbritannia og Russland var Frankriket som nr. 5. Frankriket sin plan var at hvis de skulle stå alene mot Tyskland i en krig, ville resultatet bli som i 1870: en Fransk nasjonal ydmykelse. De gode båndene til Russland var ivaretatt, og i årene etter 1911 var det et hovedmål i Fransk diplomati å få Russland til å binde seg til å utføre en lynrask invasjon inn i Tyskland (Hvis det ble krig). I 1904 lyktes Frankriket i å sette til side alle koloniale krangler med Storbritannia, og så inngikk de en vennskapsavtale imellom Frankriket og Britene.

__6.3.2.3.4 Stormaktenes posisjoner 2: Frankrike og Storbritannia__ Frankrike ville ha revansj for nederlagene i 1870. De utvidet verneplikten med 1 år, beholdt de gode båndene til Russland, og viktigst av alt, de la de kolonialene problemene de hadde med Storbritannia på hylla for en stund. Det førte til at hvis Tyskland ville invadere Frankrike, så ville de møte et sterkt Russland i øst, franske tropper i vest og en britisk overmakt til sjøs. Ved at Storbritannia inngikk vennskap med Frankrike hjalp dem ikke like mye som det gjorde med Frankrike. De hadde råd til å føre krig, men det var annerledes om interessene deres ville bli bevart hvis det brøt ut krig. De stolte blindt på marinen, og ville egentlig ikke den mot Tyskland. Dette gjorde at Storbritannia gav utrykk for at de ikke ville gripe inn, og Tyskland angrep.

__6.3.2.3.5 Stormaktenes posisjoner 3: Russland og USA__
Russland var en stormakt både i utstrekning og i folketall. Landet var i forandring, økonomi, industri, sosiale mønstre og sysselsetting endret seg. Russland hadde fått flere motstandere etter krigen mot Japan i 1905. En intens, russisk uvilje utviklet seg mot staten Østerrike-Ungarn. De var også et flernasjonalt imperium som stadig engstet seg for ulike opprørsbevegelser. Den største militære trusselen besto likevel i muligheten for en tysk invasjon i den europeiske delen av Russland og Ukraina. Det var her den største delen av befolkningen bodde og statens industrielle og økonomiske tyngdepunkt lå her. Russland var avhengig av sine allierte, og ville ikke takle en krig på egenhånd.

USA ble etablert i en reisning mot en europeisk supermakt, nemlig Storbritannia. Etter råd fra deres første president, George Washington holdt USA seg unna den europeiske stormaktsrivaliseringen. Amerika samlet seg om å utvide sitt eget territorium, beskytte det og utvikle USAs posisjon i Sentral-Amerika og i Stillehavet. Økonomisk var det sterke bånd mellom USA og Vest-Europa. Militært og politisk holdt USA seg isolert, og var ikke involvert i det europeiske spillet sommeren 1914.

6.3.2.4 Krigen
__Serbia, Østerrike -Ungarn og Russland mobiliserer og Tysk mobilisering :__ Regjeringen i Østerrike-Ungarn forlangte under første verdenskrig at Serbia var nødt til å ta et endelig oppgjør med alle de som gjorde opprør i landet. Regjeringen i Østerrike-Ungarn krevde også at talsmenn for Wien måtte engasjeres i styringen av indre forhold innad i landet. Serberne svarte balansert til dette, men de ville absolutt ikke at østerrikere skulle bli innblandet i indre forhold. Krigen var allerede vedtatt i Wien, så dette svaret fra Serberne hadde egentlig ingen betydning i forhold til krigen og hvordan den skulle utspille seg. Etter en liten stund gikk det opp for russerne hva det østerrikske ultimatumet innebar og tok rask til å mobilisere seg. Både Serbia og Østerrike-Ungarn mobiliserte den 28. Juli. Dette betydde formelt sett at disse to landene nå var i krig. Akkurat dette forandret seg veldig fort etter som andre steder ble mer aktuelt å ta sikte på – noe som var viktigere for krigens utløp. Tsar Nikolai den andre sa den 30. juli seg enig når det gjalt å få Russland klar til krig, dette gjennom en full mobilisering. Etter dette skjedde det en rekke hendelser og misforståelser mellom Berlin, Russland, Tyskland og Østerrike, noe som endte i at den 31. juli skulle Østerrike-Ungarn mobiliseres for fult. Da var landet i krig mot både Serbia og Russland. __Tysk mobilisering:__ For tyskerne var det aller viktigst å unngå tofrontskrig mot Frankrike og Russland. Dette var grunnen til at de krevde at russernes mobilisering var nødt til å avlyses og også at Frankrike ikke måtte innkalle styrkene. På dette svarte både russerne og franskmennene negativt, noe tyskerne egentlig hadde ventet fra starten av. Det som skjedde nå var at tysk mobilisering var allerede igang og de tyske krigsplanene ble satt i verk den 1. august og Tyskland erklærte Russland krig.
 * Når man mobiliserer noe innebærer det å omorganisere et samfunn for krig ved og av mange ting, deriblant å innkalle vernepliktige, omstille produksjonen, rasjonere visse varer og tjenester og sørge for statlige rekvirering av viktig eiendom.**

__Status per August 1914__ Britene antok at den britiske marinen, the Royal Navy, kunne skape en effektiv kontinentalblokade som ville hindre Tyskland i oversjøiske angrep og handel. Storbritannia og landets alliansepartnere trodde også at franske og russiske styrker ville knuse den tyske og den østerrikske hæren. Tyskerne trodde på at et raskt og ødeleggende innfall i Frankrike, gjennom Belgia, ville sette franskmennene ute av spill. Videre trodde de tyske lederne at Tyskland sammen med Østerrike ville kunne knuse Russland.

__Frankrike og Storbritannia går til krig__ Tyskerne krevde fri passasje gjennom Belgia den 2. August 1914. Tyskerne regnet med å få nei og var allerede på vei til Flandern med planer om å angripe Luxembourg og Belgia, som samtidig var det samme som å erklære krig mot Frankrike og Storbritannia. Selv om en del partier i Storbritannia ønsket å holde landet utenfor storkrig var stemningen i landet en annen. Patriotismen var sterk og 1,7 millioner arbeidere meldte seg frivillig til krigstjeneste, før den alminnelige stemmeretten ble innført i 1916. Krigen startet 3. og 4. August 1914. Tyskland erklærte krig mot Frankrike 3. August og krig mot Belgia 4. August. Storbritannia svarte på den tyske krigserklæringen mot Belgia ved å erklære krig mot Tyskland.

__Frankrike svakt i nord__ Forsvaret av nordgrensen i Frankrike hadde ikke blitt bra nok prioritert og landet lå åpent for tyskerne gjennom Belgia. Tyskerne ble kjapt sendt inn i Belgia, men ble holdt igjen av belgierne i to døgn i Liège. I løpet av disse to døgnene rakk britene å sende allierte styrker til Frankrike som ankom 7. August. Oppholdet i Belgia førte også til at franskmennene ble advart. Det ble opprettet sterke forsvarspunkter. Ententene angrep tyskerne for å holde dem tilbake, men tyskerne var gode i forsvar og gravde seg ned i bakken. Ententene ble tvunget til å trekke seg tilbake med tyskerne i hælene, noe som fortsatte i flere runder til tyskerne sakte kom seg innover i Nord-Frankrike.

__6.3.2.4.1 To forskjellige kriger i øst og vest__
Selv om 1. verdenskrig var én stor krig, betyr ikke dette at den ble utkjempet som en stor kamp. Det var et klart skille mellom krigføringen i øst og vest. I vest var det skyttergravskrig som gjaldt; den ble utkjempet i en 70 mil lang skyttergrav, som gikk fra den Engelske kanal og helt ned til Sveits. Disse skyttergravene var et forferdelig sted å befinne seg, de var smale, våte, og overfylt med rotter(som gnagde på lik og soldatenes mat). Det var veldig trangt om plassen, og bedre ble det ikke av at det i dager før angrep ble åpnet ild mot fiendens linjer med kanon for å ødelegge piggtråd og maskingeværer. Forbruket av forsyninger overgikk de tidligere anslåtte antall. I Storbritannia 1914 ble det lagd 300 maskingevær, men allerede i 1918 var denne produksjonen oppe i 120 900. om ikke dager med maskingevær var nok, ble det også sendt stridsgass med vinden over til fienden(som i Frankrike ikke var mer enn noen få meter unna). Her skiller vesten seg fra øst, for i øst (fra Baltikum til Bukovina) var dette "ingenmannslandet" på flere mil. Russland gikk med enorme tap, og folk forlangte mat og fred. Dette "nødropet" ble svart av Vladimir 1. Lenin, som med velsignelse fra tyskerne ble sendt til Russland, hvor han og hans kommunistiske parti begikk et statskupp natten til 7. november 1917. 15. desember aksepterte de våpenhvile.

-6.3.2.4.2 Dødsmarkene
<span style="font-size: 12pt; line-height: 115%; font-family: 'Times New Roman','serif';">En av de blodigste krigene som er blitt utkjempet i Europa er første verdenskrig. Det ble i løpet av denne krigen kjempet mange slag, både små og store, noe som førte til mange sårede og døde. Tallene er noe usikre, men antallet døde på slagmarkene var omtrent 10 millioner, og ca. like mange sårede. Et av de kjente slagene skjedde ved Tannenberg ( i Polen) i 1914. Der sto slaget mellom russere og tyskere. Ikke mange liv ble tapt i forhold til den endelige summen. 30 000 russere og 20 000 tyskere gikk med i dette slaget. <span style="font-size: 12pt; line-height: 115%; font-family: 'Times New Roman','serif';">Det lengste slaget utkjempet i moderne historie, som varte helt fra februar 1916 til desember samme år, var det som betegnes som infernoet ved Verdun. Så mange som 524 000 franskmenn mistet her livet, eller ble alvorlig skadet. Hos tyskerne var tallet nærmere 450 000. Et annet slag som krevde mange menneskeliv var det første slaget ved Somme. Det varte i fem måneder, og det var her man for første gang tok i bruk kampvogner. I alt avled 1,12 millioner ved døden, eller led alvorlige skader. Av disse var 420 000 briter, 200 000 franskmenn og 500 000 tyskere. <span style="font-size: 12pt; line-height: 115%; font-family: 'Times New Roman','serif';">Selv om det var mange som endte sitt liv på slagmarkene, er det de metodiske massakrene som er mest kjent i ettertiden. Det var det osmanske riket som ved bruk av grusomme metoder tok livet av omtrent 1,5 millioner armenere. Ved siden av mer alminnelige henrettelser tok de i bruk virkemidler som sult, tortur, voldtekt og ekstrem kulde og varme for både å kue og utrydde dem. Årsaken til disse brutale massakrene og forfølgelsen av armenerne var at disse var kristne, i tillegg til at de ble beskyttet av Russland. Det foregikk heller ikke mange slag på sjøen- der skyttergravene var det som preget første verdenskrig.

__Kontinentalblokade og uinskrenket ubåtkrigføring.__ Britene var som vanlig havets konge. De var svært restriktive mot Tyskland og førte en sterk blokade mot landet. Man fikk ikke lenger lov til å handle med dem, og det ble i 1915 totalforbud. Man fikk heller ikke lov til å å levere matvarer til Tyskland og tysklands allierte. Tyskerne begynte da å videreutvikle ubåtvåpnet. I en sone utenfor Storbritannia ble det erklært full ubåtkrig. Dette skapte store ødeleggelser på handelsfartøyer og militære skip. Tapene for Storbritannia brukte de som propaganda mot Tyskland- i håp om å få USA med på deres side og kjempe mot Tyskland. Tyskerne angrep også Amerikanske skip. I 1917 begynte ubåtkrigen for fult. Tyskland angrep alt som rørte på seg, selv skip som ikke var med i krigen. Amerikanere, sjøfolk og passasjerer ble drept. Flere amerikanere mente det var riktig av dem å gripe inn i krigen.

USA går inn i krigen USA var allerede en del av Frankrike og Storbritannia. Landet hadde lånt dem penger, men nå var de en del av ententen. Det tok tid å produsere våpen og trene opp soldater. Når forsyningene og soldatene endelig kom, kom de i store kvanta, noe som hjalp veldig. Samtidig kom også konvoisystemet opp på den tiden USA ble med. Dette medførte at amerikanske skip kom helskinnet over Atlanteren.

__6.3.2.4.5 Seier til ententen__
Bulgaria trakk seg ut (gav opp) i september 1918, Tyrkia fulgte på med våpenhvile månåden etter. 3. November gikk østerikerne med på våpenhvile, tyskerne den 11. Den første verdenskrig utviklet seg etterhvert til å bli en seig utmattelseskrig, og dette hadde sammenheng med utviklingen av forsvarsvåpnene og forsvarsteknikkene. Vi ser sammenhengen mellom stilling etter krigen og materiell kapasitet i de ulike landene, noen var rett og slett sterkere enn andre. Første verdenskrig var en total krig: Alle ressurser i samfunnet ble brukt for å støtte krigen, og ved USAs inntreden var ententen dømt til å vinne.

Før krigen stod USA sterkt, og hadde dobbelt så mye industriproduksjon som Storbritannia og Tyskland. Russland og Frankrike var under halvparten av disse igjen. Derfor veide USAs inntreden i krigen langt mer enn at Russland trakk seg ut. Fabrikkene var blitt slagmarken, mens soldatene gravde seg ned og ventet på hvem som kunne produsere flest granater. I dette kappløpet stod Russland svært svakt i forhold til de andre aktørene i krigen.

Tyskland kjempet godt og sterkt under krigen, og dette har med den sterke industrien og økonomien i landet. I tillegg til dette tilhørte Tysklands allierte og okkuperte en selvforsynt blokk. Tyskland hadde også et kjempegodt forsvarsverk, blant annet en enorm reserveinnhenting og mobilisering var en viktig faktor for dette. De var godt trent. Frankrike mente at resvervehæren bare kunne brukes bak fronten, russland hadde ikke nok utstyr og offiserer til å utnytte deres.